POGUMNO SRCE
ŠKOTSKA LETO 1280
Povedal vam bom zgodbo o Williamu Wallaceu.
Angleški zgodovinarji bodo rekli, da ležem,
toda zgodovino pišejo tisti, ki so obešali junake.
Škotski kralj je umrl brez sina, angleški kralj,
okruten brezbožnež, znan kot Edvard Dolgonogi,
je zahteval škotski prestol.
Škotski plemiči so se za krono borili proti njemu in drug z drugim.
Zato jih je Dolgonogi povabil na mirovna pogajanja.
Brez orožja in le z enim pažem.
Med kmeti iz grofije je bil Malcolm Wallace, podložnik z lastno zemljo
in dvema sinovoma, Johnom in Williamom.
Sem ti rekel, da ostani doma!
Končal sem z delom. Kam pa gremo?
K MacAndrewsu. Po končanem shodu naj bi prišel na obisk.
Grem lahko še jaz? -Ne. Domov pojdi.
Rad bi šel. -Pojdi domov, da ti kakšne ne primažem!
Pojdi domov, William.
MacAndrews!
Ljubi Jezus!
V redu je. Pomiri se.
William.
Jaz pravim, da takoj udarimo nazaj.
Nismo jim kos. -Nekaj je treba storiti.
Prav ima. Uprimo se.
Vsi plemiči, pripravljeni na upor, so bili na shodu.
Vojske ne moremo premagati. S petdesetimi kmeti že ne.
Ni treba, da jih premagamo. Samo uprimo se.
Kdo je z mano? -Jaz, Wallace.
Dobro.
Kam greš pa ti? -S tabo.
Z mano, kaj? In kaj boš počel?
Pomagal bom. -Pa še kako.
Ostati moraš tu in paziti na dom, medtem ko me ne bo.
Znam se boriti.
Vem, da se znaš.
Toda mož postaneš s pametjo.
Se vidiva jutri.
Angleži. -Skrij se!
Ker sta tvoj oče in brat odšla, nas bodo pobili in požgali kmetijo.
Branila jo bova, Hamish.
Oče?
William! Pridi sem.
Tvoj stric sem. Argyle.
Materi si podoben.
Nocoj bova ostala tu. Jutri greš z mano domov.
Nočem stran.
Tudi očetove smrti nisi hotel, kajne?
A se je zgodilo.
Je duhovnik imel lep blagoslov?
"Naj te Gospod blagoslovi..." -Govoril je latinsko.
Ne govoriš latinsko?
To bo treba popraviti.
"Naj te Gospod blagoslovi in varuje.
Naj ti da luč, ki sije nate.
Naj bo Gospod tvoja opora.
In naj ti da večni mir. "
Amen.
Tvoje srce je svobodno.
Zberi pogum in pojdi za njim.
Kaj delajo?
Na svoj način se poslavljajo.
Na prepovedane dude igrajo prepovedane melodije.
Tako je bilo meni in tvojemu očku, ko so nama ubili očeta.
Najprej se nauči uporabljati tole.
Potem pa te bom naučil uporabljati tole.
Leta pozneje je Edvard Dolgonogi, kralj Anglije,
priredil poroko najstarejšega sina, prestolonaslednika.
Za nevesto mu je izbral hčer svojega tekmeca,
francoskega kralja.
Govorilo se je, da naj bi princesina zanosila le,
če bo za to poskrbel sam Dolgonogi.
Toda to je morda že od začetka načrtoval.
Škotska...
moja dežela.
Francozi klečeplazijo pred vsakomer, ki ima moč.
Kako bodo verjeli v našo moč, če ne moremo vladati celemu otoku?
Kje je moj sin? -Oprostite, gospod.
Prosil je, če pridem namesto njega.
Pošljem ponj, on pa pošlje vas?
Naj odidem?
Če želi, da kraljica vlada, ko mene ne bo več,
potem vsekakor ostanite, da se boste naučili.
Plemiči...
plemiči so ključ do škotskih vrat.
Našim plemičem dajmo zemljo na severu,
njihovim pa posestva v Angliji. Preveč pohlepni so, da bi nam nasprotovali.
Naši se ne bodo hoteli seliti.
Nova zemlja pomeni nove davke. Te pa že plačujejo za vojno v Franciji.
Ali res?
Pri Škotski je narobe to, da je polna Škotov.
Morda je čas, da ponovno uvedemo staro navado.
Dajmo jim prima noctes, prvo noč.
Ko se podložnica, ki živi na njihovi zemlji, poroči,
ima naš plemič pravico, da prvo noč z njo spi.
Če jih ne moremo izgnati,
bomo pa poskrbeli, da izumrejo.
Tako bomo dobili plemstvo, kakršno si želimo na Škotskem.
Z davki ali brez njih.
Odlična zmisel.
Res?
EDINBURG
V Edinburgu se je zbral Svet škotskih plemičev.
Med njimi je bil Robert, 17. grof Bruški,
glavni kandidat za škotsko krono.
Baje je Dolgonogi uvedel prima noctes.
Očitno bi rad zvabil sem več svojih pristašev.
Moj oče meni, da si moramo pridobiti njegovo zaupanje,
ne da bi ga podpirali ali mu nasprotovali.
Pameten načrt. -Kako je tvoj oče? Ni se udeležil Sveta.
Zaradi opravkov je moral ostati v Franciji.
Ampak pošilja pozdrave.
In pravi, naj govorim v imenu vseh Bruceov in Škotske.
Kamen ti je padel. -Preizkus moškosti.
Zmagal si.
Naj bo preizkus vojaških veščin.
Angleži ne dovolijo orožja, zato se urimo s kamni.
Vojak se ne dokaže z roko, ampak s temle.
Ne. S temle.
Hamish?
Izvoli, sinko. Pokaži mu.
Dober met.
Res je.
Bi lahko ponovil, ko bi bilo pomembno?
Recimo v boju.
Bi lahko zrušil človeka?
Strl bi te kot črva.
Bi?
Pa me daj. Bi radi videli, kako me bo strl kot črva?
Daj. -Izmaknil se boš.
Ne bom se.
Izmaknil se bo.
Lepa predstava, mladi Wallace.
Si v redu? Malce se treseš.
Moral bi se spomniti kamnov.
Vstani, ti veliki kup...
Vesel sem, da te spet vidim. -Dobrodošel doma.
Poglej mojo glavo. -Izmakniti bi se moral.
William, boš plesal z mano?
Seveda.
Prišel sem uveljavit pravico do prima noctes.
Kot gospodar te zemlje bom blagoslovil ta zakon
in nevesto na poročno noč vzel k sebi v posteljo.
Zaboga, to pa ne!
To je moja pravica.
Dober večer, gospod. -Mladi Wallace.
Prijeten večer, kaj. -Res je.
Bi lahko govoril z vašo hčerjo?
O čem pa?
Murron, bi šla z mano jezdit?
V tem vremenu? Saj se ti meša.
Lepo škotsko vreme. Dež pada malce poševno.
Ne bo šla.
Vsaj zaenkrat ne.
Zaenkrat ne.
Nasvidenje. -Lepo vreme je. Skoraj ne dežuje več.
Po tebi se je vrgla.
Kako si me prepoznala? -Saj te nisem.
Videla sem, da strmiš vame. Nisem vedela, kdo si.
Oprosti. Najbrž sem res strmel.
Pogosto jezdiš z neznanci?
Drugače ne bi odšel.
Če bom še kdaj zbral pogum, ti bom prej pisal.
Ne bi pomagalo. Ne znam brati. -Ne znaš brati?
To bo treba popraviti. -Me boš naučil brati?
Če želiš.
V katerem jeziku? -Zdaj se pa že važiš.
Res je. Si že očarana? -Ne. Bi morala biti?
Ja.
Ker sem sleherni dan mislil nate.
To povej stoje na glavi, pa bom očarana.
Kilt se mi bo dvignil, a bom poskusil. -Te na potovanjih niso naučili manir?
Francozi in Italijani so veliko hujši od mene.
Si bil v Rimu? -Stric me je peljal na romanje.
Kako je bilo?
Še zdaleč ne tako lepo kot ti.
Kaj to pomeni?
Lepo.
Toda jaz spadam sem.
Murron! Noter pojdi!
Gospod, vem, da je čudno, da sem Murron povabil jezdit, toda...
MacClannoughova hči je druga reč.
Prišel sem pote zaradi sestanka. -Kakšnega sestanka?
Tajnega. -Vaši sestanki so zguba časa.
Tvoj oče je bil borec.
In domoljub.
Vem, kaj je bil.
Domov sem prišel obdelovat zemljo in si ustvarit družino.
Če lahko, bom živel v miru.
Bi se rad izognil težavam?
Če lahko to dokažeš, lahko dvoriš moji hčeri.
Dotlej pa je moj odgovor ne.
Ne? -Ne, Wallace. Ne.
Mar nisem pravkar dokazal? -Ne.
Na kmetiji je veliko dela.
Ko pridejo sinovi, bo drugače.
Imaš otroke?
Ne še. Upal sem, da bi mi ti pri tem pomagala.
Želiš, da se poročim s tabo? -Presenetila si me, a naj bo.
Je to zate snubitev?
Ljubim te. Že od nekdaj.
Rad bi se poročil s tabo.
Je to ja? -Ja, to je ja.
Pohitiva, najbrž že čaka. -Čakaj.
Kam greš?
Kaj je to? -Boš videl.
Oče.
Ljubil te bom do konca življenja. Tebe in nobeno drugo.
In jaz tebe. Tebe in nikogar drugega.
Kdaj se spet vidiva? Nocoj?
Ne morem. Oče nekaj sumi. -To nima nič z...
Kdaj potem?
Nocoj.
Pozor, narednik.
Kaj pa neseš? Videti je težko. Pomagal ti bom.
Saj ti ne bom ukradel.
Spominjaš me na mojo hčer.
Živjo, dekle.
Tiho, Smythe.
Kuzla!
Si dobro?
-Sem.
Znaš jezditi? -Ja.
Vrni se, prasec!
Dvigni alarm. Pomoč!
Počakaj me pri votlini.
Zbežala bosta!
Za njima!
Škotska kuzla!
Murron.
Vsi dobro veste, da se vedno trudim,
da se ne bi preveč togo držal zakonov.
Mar ni prav to vzrok,
da živimo dokaj mirno in složno?
Je vaše brezzakonje plačilo za mojo prizanesljivost?
Ne puščate mi izbire.
Napad na kraljeve vojake
je isto kot napad na kralja.
In zdaj
naj zdaj ta zdrahar pride k meni.
Pošlji lokostrelce na stolp! Takoj!
Stoj pri miru, oče.
Oče, si dobro?
MacCaulich.
Wallace!
Kaj čakaš, poba?
Na. Ti ga daj. Jaz ga bom držal.
Ti ga daj. Jaz ga bom držal.
Kar zlij na rano. Vem, da je škoda dobrega viskija.
Meni za voljo.
Držite ga!
Spustite ga.
Tako, zdaj ne boš spal.
Nekdo prihaja. -Vzemite orožje!
Nekdo je tu!
MacGregorji iz sosednje doline.
Slišali smo, kaj se je zgodilo.
Ne bomo dovolili, da se zabavate brez nas.
Pojdite domov.
Mi smo že vpleteni.
Zdaj tega ni moč spremeniti. A vi se lahko rešite.
Pojdite domov.
Ko nam Angleži požgejo domove, ne bomo imeli kam.
In to bodo tudi naredili.
Dobrodošli.
Obhodnica se je vrnila.
Kakšne so novice?
V Lanark sem poslal sto vojakov. Vsak čas se bodo vrnili.
Takole oblečeni?
Pravzaprav jih je bilo petdeset.
Pohiti.
Se me spomniš?
Nisem ji storil žalega. Imel sem pravico. -Jaz pa bom izpolnil pravico soproga!
Sem William Wallace.
Ostalim bo prizanešeno.
Vrnite se v Anglijo.
In povejte jim, da škotske hčere in sinovi niso več vaši.
Povejte jim, da je Škotska svobodna.
Zažgi!
Škotski uporniki so mi uničili garnizijo in umorili plemiča.
Sem slišal. Wallace je razbojnik, nič drugega.
In kako bi ti opravil s tem razbojnikom?
Kot z vsakim lopovom. Sodnik naj ga zapre in primerno kaznuje.
Odidite.
Wallace je že ubil sodnika in prevzel nadzor v mestu.
Vstani!
Zjutraj grem v Francijo zahtevat naše pravice.
Ti pa boš medtem zadušil upor.
Si me razumel? Si?
Nekoč boš kralj.
Poskusi se vsaj temu primerno obnašati.
Pojdi stran!
Skličite Vojaški svet!
Upam, da bo šel vaš mož na Škotsko
in srečal Wallacea.
Potem boste vdova.
Za njimi!
Nima smisla, da se upirate. Več nas je in ujeti ste.
Kje so ostali? Kje je Wallace?
Oče? -Le naprej.
Začel se je upor.
Kdo ga vodi? -Podložnik, ki mu je ime William Wallace.
Upor boš podprl. Z zaslužkom posestev s severa.
Jaz si bom pridobil naklonjenost Angležev, s tem, da ga bom obsodil
in ukazal, da se posestva na jugu temu uprejo.
Usedi se. Ostani malo tu.
Ta Wallace...
Še vitez ni, a se strastno bori.
In navdihuje druge.
In ti bi se rad boril kot on?
Jaz bi se tudi. -Morda je zdaj pravi čas.
Zdaj je čas za preživetje.
Si 17. Robert Bruce.
Tvojih šestnajst prednikov ti je zapustilo zemljo in naslov, ker se niso udeležili bojev.
Skliči plemiče. -Samo govoriti znajo.
Kar je prav. Angleške in škotske naslove in zemljo imajo, kot mi.
Občuduješ tega Wallacea.
Nepopustljive ljudi je najlažje občudovati.
Pogumen je, a tak je tudi pes.
Toda prav zaradi zmožnosti popuščanja je človek plemenit.
Nekaj si zapomni.
Dolgonogi je najbolj neusmiljen angleški kralj doslej.
Ne mi ne Škotska ne bomo preživeli,
če ne bomo tudi mi neusmiljeni.
Prisluhni našim plemičem.
Če boš vedel, kaj mislijo, boš prišel na prestol.
Čakajte.
Tole gre ven in to na levo.
Pojdi naprej.
Ko se kralj vrne, ju bo pokopal v novih oblačilih.
Na Škotskem vlada zmeda.
Vaš mož je na skrivaj poslal vojsko na sever.
Kako pa veš?
Sinoči sem spala s članom Vojnega sveta.
V postelji ne bi smel izdajati skrivnosti.
Ah, ja.
Angleži ne vedo, čemu služi jezik.
Ta škotski upornik, Wallace,
se maščuje za smrt ženske?
Skoraj bi pozabila.
Sodnik ga je hotel zapreti,
a je ugotovil, da ima skrivaj ljubico.
Deklici je prerezal grlo, da bi Wallacea izzval.
In se je boril.
Ker vedo, kako močno je ljubil svojo ljubico, so ga hoteli ujeti tako,
da so oskrunili grobova njegovega očeta in brata
ter na grobu njegove ljubice postavili zasedo.
A jih je premagal
in nesel njeno truplo na skrivno mesto.
To pa je ljubezen, kajne?
Ljubezen?
Ne bi vedela.
Slej ko prej bo Dolgonogi nad nas poslal celo severno vojsko.
Težka konjenica na konjih v oklepu, da se tresejo tla.
Poteptali nas bodo. -Stric Argyle je vedno govoril,
da se težki konjenici ne more upreti nobena vojska.
Kaj bomo torej naredili? -Napadli, bežali, se skrili. Po višavsko.
Naredili si bomo sulice.
Na stotine sulic. Dolge. Za dva moža.
Tako dolge?
Nekateri možje so večji od drugih.
Ti je mama spet pripovedovala o meni?
Prostovoljci so prišli.
William Wallace, prišli smo se borit in umret zate.
Vstani. Nisem papež.
Faudron mi je ime. Moj meč je tvoj.
Tole sem ti prinesel. -Nimajo orožja.
Tole sem ti prinesel.
Žena ga je izvezla zate. -Hvala.
On? To že ni William Wallace.
Lepši sem od njega.
Dobro, Oče. Vprašal ga bom.
Ali bom lahko ubijal Angleže, če tvegam življenje zate?
Je tvoj oče duh? Ali govoriš Vsemogočnemu?
Irec je prisiljen govoriti z Bogom, le ta mu je enak.
Ja, Oče. Vsemogočni pravi: Odgovori na prekleto vprašanje.
Pazi, kako govoriš. -Nori Irec.
A dovolj prebrisan, da spravim bodalo mimo vaše straže, starec.
To je moj prijatelj.
Odgovor na tvoje vprašanje je ja. Lahko boš ubijal Angleže.
Odlično!
Stephen je moje ime.
Sem najbolj iskan človek na svojem otoku. Le da nisem na svojem otoku.
Kar je res škoda. -Na tvojem otoku? Misliš Irsko?
Ja, moja je.
Ti si nor.
Potem sem prišel prav.
Vsemogočni me je poslal, da ti varujem hrbet.
Tako in tako ga nisem maral.
Ni imel vseh kolesc v glavi.
Izvidnika!
Angleška vojska se bliža Stirlingu.
So se jim škotski plemiči pridružili? -Robert Bruce in drugi se nočejo boriti,
toda vest se širi in Škoti z višavja prihajajo sem.
Na stotine, tisoče jih je.
Ste pripravljeni na vojno?
Kakšne so novice? -Več jih je. Tri na enega.
Koliko konjev? -Tristo, morda več. Težka konjenica.
Pogajati se moramo. -Kdo poveljuje?
Ima rdeče našitke?
Ja. -Cheltham je.
Še vedno se lahko pogajamo.
Kaj pravijo?
Ne slišim, ampak nič dobrega.
Plemiči se bodo pogajali. Če se zmenijo, gremo domov.
Če ne, bomo napadli.
300 težkih konjev. Nobene možnosti nimamo.
Ogromno jih je.
Nisem se prišel borit za to, da bi oni imeli več zemlje.
Potem bom moral delati zanje.
Jaz tudi ne.
Dobro, fantje. Ne bom umrl za te prasce.
Pojdimo domov.
Stojte, možje!
Ne bežite! Čakajte, da se pogodimo.
William Wallace! -Nemogoče. Premajhen je.
Bog pravi, da je to pomemben boj. Privabil je ugledne ljudi.
Kje je tvoj pozdrav? -Hvala, ker ste prišli na bojišče.
To je naša vojska. Če se hočeš pridružiti, se pokloni.
Le Škotski izkazujem čast.
In če so to tvoji vojaki,
zakaj odhajajo?
Nismo se prišli zanje borit.
Pojdimo domov! Angležev je preveč!
Sinovi Škotske! Sem William Wallace.
William Wallace je visok čez dva metra. -Ja, sem slišal.
Na stotine mož lahko pobije. In če bi bil tu,
bi Angleže pobil s svojim ognjenim pogledom in strelami iz riti.
Jaz sem William Wallace!
In pred mano je cela vojska mojih rojakov,
ki se želi upreti nasilju.
Borit ste se prišli kot svobodni ljudje.
In to tudi ste.
Kaj boste brez svobode?
Se boste borili?
Proti njim?! Ne, zbežali bomo in ostali živi.
Ja. Če se borite, lahko umrete.
Če zbežite, boste ostali živi.
Vsaj nekaj časa.
A ko boste čez leta ležali na smrtni postelji,
ali bi bili pripravljeni zamenjati vse dni, od danes do tistega dne,
za eno možnost, eno samo možnost,
da se lahko vrnete sem in našim sovražnikom poveste, da nam lahko vzamejo življenja,
toda svobode nam ne bodo nikoli!
Navdušeni so videti. Morda se pa želijo boriti.
Spopad je najbrž neizogiben.
Toda kljub temu jim bomo sporočili kraljeve zahteve.
Nikoli ne bodo privolili.
Mislim...
No, dobro. Ponudite jim pogoje.
Sem gredo. -Bom jaz govoril. Prav?
Lep govor.
Kaj bomo pa zdaj?
Bodite tisto, kar ste.
Kam greš? -Izzval jih bom.
Nismo se zastonj lepo oblekli.
Mornay, Lochlan, Craig.
Kraljeve zahteve se glasijo:
odpeljite vojsko s polja,
in kralj bo vsakemu dal posestvo v Yorkshiru
in dedni naslov, od česar mu boste plačevali letni davek.
Plačevali mu boste... -Ponudbo imam za vas.
Cheltham, to je William Wallace.
Od česar boste kralju plačevali...
Pravim, da imam ponudbo za vas. -Ne spoštuješ premirja?
Njegovega kralja? Seveda ne.
Škotske zahteve so sledeče:
Spustite svoje zastave in se odpravite takoj nazaj v Anglijo.
V vseh hišah prosite odpuščanja za sto let tatvin, posilstev in umorov.
Če to naredite, bodo vaši možje ostali živi.
Če ne, boste danes vsi pomrli.
Močnejši smo od vas. Nimate težke konjenice.
V dvesto letih še nobena vojska ni zmagala...
Nisem še končal.
Preden vam dovolimo oditi,
mora vaš poveljnik prečkati polje in pred našo vojsko
dati glavo med noge in se kušniti na rit.
To ni bilo tako vljudno, kot je navajen.
Pripravite se, da me boste ubogali.
Na moj znak odjezdite okrog in se jim približajte z boka.
Ne smemo se razdeliti. -Storite tako, in naj vas Angleži vidijo.
Mislili bodo, da bežimo.
Pobijte njihove lokostrelce. Dobimo se na sredini.
Dobro. Pojdimo.
Lopov predrzni! Njegovo srce hočem na krožniku!
Lokostrelci!
Streljajte!
Bog mi pravi, da me bo rešil, toda prepričan je, da je s tabo konec.
Streljajte!
Odjezdite.
Vsak Škot, ki ima konja, beži.
Naša konjenica jih bo poteptala kot travo. Pošljite konjenico.
V napad.
Mirno.
Čakajte!
Zdaj!
Pošljite pehoto! Ti jih vodi!
Umik!
Prasec!
Dobro.
Imenujem te za viteza, sir William Wallace.
Sir William, v božjem imenu
te imenujemo za zaščitnika Škotske,
tvoje poveljnike pa za tvoje pribočnike.
Vstani in se pokaži.
Ali kdo ve, kakšno politiko vodi?
Ne. A njegov vpliv na podložnike vse spravlja iz ravnovesja.
Ballioli se mu bodo prilizovali, zato se mu moramo tudi mi.
Sir William!
Ker vi in vaši poveljniki prihajate iz dežele,
ki od nekdaj podpira naš klan, vas vabimo,
da še naprej podpirate naša prizadevanja za prestol.
Dol z balliolskim klanom! Z Dolgonogim držijo!
Gospodje...
Čas je, da razglasimo kralja.
Torej priznate, da smo zakoniti prestolonasledniki?
Vi nočete priznati... -To so same laži!
Zahtevam, da priznate te listine. -Že ko ste jih napisali, so bile v njih laži!
Sir William, kam pa greste?
Premagali smo Angleže.
A se bodo vrnili, ker nočete držati skupaj.
Kaj boste naredili? -Napadel bom Anglijo
in jo porazil na domačih tleh.
Napadel? To je nemogoče.
Zakaj? Zakaj je nemogoče?
Toliko dela imate s pobiranjem drobtinic z mize Dolgonogega,
da ne vidite od Boga dane pravice do nečesa boljšega.
Razlikujemo se med seboj.
Vi mislite, da Škoti obstajamo le zato, da vi dobite položaje.
Jaz pa mislim, da imate položaje zato, da ljudem daste svobodo.
Poskrbel bom, da jo bodo dobili.
Čakajte!
Spoštujem, kar ste rekli. Toda ti možje imajo zemljo, gradove.
Veliko bi tvegali.
Mar podložnik na bojišču tvega manj?
Ne. Toda v tej deželi nihče, od vrha navzdol, ni zaveden.
Plemiči so vdani Angliji.
Klani se borijo med seboj.
Če se zameriš obema stranema, boš na koncu mrtev.
Vsi umremo. Vprašanje je le, kako in zakaj. -Nisem strahopetec. Želim si isto kot vi.
A potrebujemo plemiče. -Potrebujemo jih?
Kaj pomeni biti plemič?
Naslov vam daje pravico do prestola.
Možje ne sledijo naslovom. Sledijo pogumu.
Ljudje vas poznajo. Plemiči in podložniki vas spoštujejo.
Če bi jih vi vodili na poti v svobodo,
bi vam sledili.
Jaz pa tudi.
Prekleto! Princ, moj odvratni bratranec, pravi, da nima vojakov.
Vsa mesta na severu Anglije prosijo za pomoč.
Napreduje. -Kam?
Sem.
Hrano nesite noter! Podvojite stražo in zaprite vrata!
Hitro! Prinesite hrano.
Če takoj odidete, vas lahko rešimo.
Ne bom rekel kralju, da sem izgubil največje mesto na severu Anglije!
Pojdimo!
Umaknite se kralju!
Nisi ti kriv.
Upri se mu. -Saj se bom. In ne samo to.
Kaj novega s severa?
Nič. Poslali smo sle, da prej izvemo.
V Franciji, kjer sem širil tvoje bodoče kraljestvo,
se govori, sin moj, da je cela severna vojska uničena,
ti pa nisi storil ničesar.
Ukazal sem nabor vojakov. Pripravljeni so na odhod.
Oprostite, Veličanstvo, nujno sporočilo iz Yorka.
Naprej.
Odidite.
Wallace je opustošil York.
Opustošil je York.
Veličanstvo, vaš lastni nečak!
Kakšna zver počne take reči?
Če je opustošil York,
lahko pride v južno Anglijo.
Ustavili ga bomo!
Kdo je ta, ki govori z mano, kot da potrebujem njegov nasvet?
Phillip je moj glavni svetovalec. -Pa je usposobljen?
Izurjen sem v umetnosti vojskovanja in vojaški taktiki.
A res?
Pa mi povejte...
kaj bi mi v tem trenutku svetovali?
Ponudil mu bom premirje
in ga odplačal.
Kdo bo šel k njemu? Jaz že ne.
Če padem pod meč tega morilca,
se lahko še moja glava znajde v košari.
In moj nežni sin tudi ne.
Ob pogledu nanj bi sovražnik zavzel celo deželo.
Koga naj torej pošljem?
Koga naj pošljem?
Sanjam.
Res je.
Zbuditi se moraš.
Nočem se zbuditi.
Ostati hočem s tabo.
Jaz pa s tabo.
Toda moraš se zbuditi.
Zbudi se, William.
Zbudi se.
Kraljevo spremstvo prihaja z zastavo premirja
in praporjem samega Dolgonogega!
Sem valižanska princesa.
Prihajam kot kraljeva služabnica in z njegovim pooblastilom.
Čemu pa?
Da se pogovorim o kraljevi ponudbi.
Boste govorili z žensko?
Baje so vam prek kratkim dali viteški naslov.
Nič mi niso dali.
Bog odloča o tem, kaj kdo bo.
Ali po Božji volji pustošite mesta?
Umorili ste kraljevega nečaka, bratranca mojega moža.
York je bil izhodišče za napade na mojo deželo.
Ta bratranec pa je obešal nedolžne, tudi ženske in otroke.
Dolgonogi pa je bil še hujši, ko je osvajal škotska mesta.
Divjaški morilec je.
In laže.
Nikoli ne lažem.
Toda divjak sem res.
Lahko govoriva tudi francosko, če želite.
Kar vprašajte svojega kralja. Vprašajte ga.
Boste videli, ali mu boste v očeh videli resnico.
Hamilton, odidite.
Veličanstvo? -Odidite. Takoj.
Odkrito se pogovoriva.
Anglijo že lahko napadete,
toda brez zavetja in hrane ne morete končati svoje naloge.
Kralj hoče mir.
Dolgonogi hoče mir? -Povedal mi je. Prisežem.
V zameno, da prenehate z napadi,
vam ponuja plemiški naslov, zemljo in zlato,
ki vam ga bom osebno izročila.
Lordstvo in plemiški naslov, zlato. Da bom izdajalec.
To vodi do miru. -To vodi v suženjstvo!
Zadnjič, ko je Dolgonogi govoril o miru, sem bil še otrok.
Škotske plemiče, ki niso hoteli biti sužnji,
je pod zastavo premirja zvabil v skedenj,
kjer jih je dal obesiti.
Zelo majhen sem še bil, a se spomnim, kaj je za Dolgonogega mir.
Menda ste veliko pretrpeli.
Slišala sem, kaj je bilo z vašo žensko.
Bila je moja žena.
Skrivaj sva se poročila, da je ne bi dobil angleški plemič.
Ubili so jo, da bi prišli do mene.
Nikoli nisem spregovoril o tem.
Ne vem, zakaj vam zdaj to pripovedujem. Morda...
V vas vidim njeno moč.
Nekoč boste kraljica.
Odpreti morate oči.
Povejte svojemu kralju,
da Williamu Wallaceu ne bo nihče vladal, pa tudi Škotom ne, dokler bom živ.
Sinova zvesta žena se je živa vrnila od barbara.
Je sprejel podkupnino? -Ne, ni.
Zakaj se je potem ustavil? Izvidniki pravijo, da ne napreduje.
Čaka vas v Yorku.
Pravi, da ne bo več napadal mest, če si upate stopiti predenj.
A res?
Valižanski rokostrelci se mu bodo neopazno približali z boka.
Glavnina naših sil iz Francije bo pristala tu, severno od Edinburga.
Naborniki z Irske bodo prišli z jugozahoda.
Valižanski lokostrelci, vojska iz Francije, irski naborniki.
Zbirali se bodo več tednov.
Poslal sem jih, še preden je šla tvoja žena na pot.
Zvijača je torej uspela. Hvala.
Medtem ko me bo ta povzpetnež v Yorku čakal,
mu bodo moje čete v Edinburgu prišle za hrbet.
S tem Wallaceom
ste govorili na štiri oči.
Povejte mi.
Kakšen človek je?
Neumen barbar.
Ni kralj kot vi.
Lahko se vrnete k vezenju.
Ponižno, Veličanstvo.
Toda denar si prinesla nazaj?
Ne. Dala sem ga za pomoč otrokom, žrtvam vojne.
Tako je, če pošlješ žensko.
Oprostite, Veličanstvo.
Menila sem, da bo velikodušnost dokaz vaše veličine v očeh vaših podložnikov.
Svojo veličino bom dokazal takrat,
ko se Wallace vrne na Škotsko in svojo domovino najde v pepelu.
William, nekdo prihaja!
Princesino osebno spremstvo.
Si pa naredil vtis.
Pa sploh nisi bil dolgo v šotoru.
Res je. Angleške ladje plujejo z juga.
Za valižanske še ne vem, toda irske so že pristale.
Na lastne oči sem se moral prepričati. -Zakaj se Irci borijo z Angleži?
Ne skrbi zanje. Ti nisem rekel?
Irska je moj otok.
Hamish, odjezdi v Edinburg in skliči Svet. Z ukazom.
Tvoj otok? -Moj otok!
Pogajati se bo treba. -Prosim, gospoda.
Gospodje, Craig ima prav.
Tokrat so pogajanja naša edina možnost. Sicer bodo Edinburg zravnali z zemljo.
Ne vem, koliko dni moja vojska že jezdi.
Pa še pripraviti se moramo. Zato bom povedal naravnost.
Potrebujemo vse vojake, ki jih lahko zberete, vaše osebno spremstvo, celo vas.
In to takoj.
Ob tako številnem sovražniku razmislimo o drugih možnostih.
O drugih možnostih?
Če bi vsaj peljali može v boj
in se pogajali z Dolgonogim, preden jo ucvrete?
Sir William... -Ne moremo jih premagati.
Lahko jih! In jih tudi bomo!
Zmagali smo v Stirlingu, pa še se izmikate.
Zmagali smo v Yorku. Niste nas podprli.
Če se nam zdaj ne pridružite, ste strahopetci.
In če ste vi Škoti, me je sram, da sem tudi jaz.
Sir William, govoriva na samem.
Rotim vas.
Ogromno ste dosegli.
Toda boriti se ob takih izgledih je norost, ne pogum.
To je veliko več kot norost.
Pomagajte mi.
Za božjo voljo, pomagajte sebi!
Zdaj imamo priložnost.
Če se nam pridružite, lahko zmagamo.
Če zmagamo, bomo imeli, kar nismo imeli še nikoli.
Svojo državo.
In vi ste njen zakoniti vodja. V vas je moč, vidim jo.
Združite nas.
Združite nas! Združite klane!
Tako ne bo šlo.
Sam praviš, da plemiči ne bodo podprli Wallacea.
V kakšno pomoč nam bo, če stopiš na stran poraženca?
Dal sem mu besedo.
Vem, da je težko. Težko je biti vodja.
Sin,
poglej me.
Jaz ne morem biti kralj.
Samo ti si lahko vladar Škotske.
Narediti moraš, kar ti pravim.
Ne zame, ne zase,
pač pa za domovino.
Umaknite se, fantje. Spustite me skozi.
Umaknite se, fantje.
Brucea ne bo. -Prišel bo.
Mornay in Lochlan sta prišla.
Tudi Bruce bo.
Lep shod, kajne?
Se strinjaš?
Lokostrelci so pripravljeni. -Ne še.
Izvidniki pravijo, da so njihovi lokostrelci še daleč.
Puščice so drage. Pošljite Irce. Mrtvi ne stanejo nič.
Pa še pehoto in konjenico.
Pehota!
Konjenica!
Naprej!
Lepo vas je videti.
Irci.
Me veseli, da ste se nam pridružili. Glejte tole.
Mornay? Lochlan?
Mornayu sem podvojil posestvo na Škotskem in v Angliji.
Lochlan je pristal na veliko manj.
Lokostrelci!
Veličanstvo, mar ne bodo obstreljevali naših vojakov?
Ja.
Ampak saj bodo tudi njihove. Veliko jih še imamo.
V napad!
Lokostrelci!
Pošljite okrepitve.
Pošljite še ostale.
Pripeljite mi Wallacea.
Po možnosti živega. Mrtev bo tudi v redu.
Obvestite nas o naši zmagi. Greva?
Varujte kralja!
Vstanite!
Spravite ga stran! -Jezus!
Hitro!
Umiram.
Pusti me.
Ne.
Preživel boš.
Dovolj dolgo sem živel, da sem dočakal svobodo.
Ponosen sem, da si postal tak mož.
Srečen človek sem.
Jaz gnijem od bolezni.
Toda ti si videti še bolj prepaden.
Sin,
če hočemo vladati, potrebujemo zaveznike v Angliji.
To ti je uspelo.
Rešil si družino, povečal posestvo.
Nekoč boš imel oblast na Škotskem.
Zemlja.
Naslovi, vojska.
Oblast. To ni nič.
Nič? -Ničesar nimam.
Možje se zame borijo, ker bi jih drugače nagnal z zemlje
in bi njihove družine pomrle od lakote.
Možje, ki so v Falkirku s krvjo prepojili tla,
so se borili za Williama Wallacea, on pa se bori za nekaj, česar jaz nisem imel.
In ker sem ga izdal, sem mu to vzel. Na bojišču sem mu to videl na obrazu.
In to mi para srce!
Vsi izdajajo. Vsi izgubijo pogum.
Toda jaz ga nočem!
Hočem verjeti, tako kot on.
Nikoli več ne bom na napačni strani.
Lord Craig, je res, kar govorijo o Mornayu?
Wallace ga je ubil v njegovi spalnici. Nevarnejši je kot kdajkoli.
Nihče ne ve, kdo bo naslednji.
Morda boš ti.
Morda bom jaz.
Ni važno.
Resno mislim. -Jaz tudi!
Vse preiščite!
Lochlan.
William Wallace je ubil petdeset mož.
Petdeset!
Sto z lastnim mečem. Razpolovil jih je
kot Mojzes Rdeče morje.
Legenda o njem se širi. Še hujše bo kot prej.
V vseh škotskih mestih se mu pridružujejo prostovoljci.
To so ovce! Same ovce!
Ki se bodo hitro razbežale, ko ubijemo pastirja.
Dobro.
Zberite najboljše morilce in se dogovorite za sestanek.
Wallace je znan po tem, da zavoha zasedo.
Če je res, kar pravi lord Hamilton,
mu je bila bodoča kraljica všeč in bi ji zaupal.
Poslali jo bomo pod pretvezo, da prihaja v miru.
Princeso lahko ugrabi ali ogrozi njeno življenje.
Moj sin bi bil res žalosten.
Če bi jo ubil,
bi francoski kralj postal naš zaveznik v boju proti Škotom.
Vidiš,
kot kralj moraš vedno obrniti stvari sebi v prid.
Res je William Wallace.
Odložil je meč. Bodite pripravljeni.
Vaše Veličanstvo.
Dobil sem vaše sporočilo.
Že drugič ste me opozorili na nevarnost.
Zakaj?
Naslednji mesec pride na sever nova pošiljka.
Hrana in orožje...
Čakajte.
Zakaj mi pomagate?
Zakaj?
Ker me tako gledate.
Ko smo že mislili, da ni več upanja, so prišli naši plemeniti rešitelji.
Snemite jim kapuce.
Sir William, radi bi se dogovorili za sestanek.
Čemu le?
Dolgonogemu ste prisegli zvestobo. -Prisega lažnivcu ni prisega.
Pripravljeni smo priseči vam.
Naj Svet javno priseže.
Ni mogoče. Nekateri ne verjamejo, da ste še živi.
Drugi se bojijo, da se boste maščevali za izdajo. Zato pridite v Edinburg.
Čez dva dni. Odpustite nam in združili se bomo pod vašim vodstvom.
Škotska bo enotna. -Enotna?
Mislite nas in vas. -Ne.
Mislim tole.
Zaobljuba Roberta Brucea.
Veš, da je to past. Povej mu.
Če bi te Bruce hotel ubiti, bi to storil že v Falkirku.
Vem. Videl sem.
Pustil ga je. Kaj pa drugi?
Gnezdo zahrbtnežev! Še za barvo dreka se ne morejo zmeniti. To je past! Si slep?
Poglej nas.
Moramo poskusiti. Sami ne bomo nič dosegli.
Plemiči so naše edino upanje. Veš, kaj bo, če ne izkoristimo priložnosti?
Kaj?
Nič.
Nočem biti mučenik. -Jaz tudi ne.
Rad bi živel. Rad bi imel dom, otroke.
In mir. -A res?
Boga sem prosil za to. A če nisi svoboden, to nič ne pomeni.
To so samo sanje. -Sanje?
Kaj pa smo ves čas počeli?
Živeli smo te sanje. -Ti ne sanjaš o svobodi.
Sanjaš o Murron! To počneš, da bi bil junak. Misliš, da te vidi.
Ne mislim, da me vidi. Vem, da me.
In tvoj oče vidi tebe.
Ljubi Jezus!
Naj grem s tabo?
Ne. Sam bom šel.
Se vidiva potem.
Upam, da čim prej.
Ne bo ga. -Prišel bo.
Vem, da bo.
Prihaja.
Ne!
Ne vmešavaj se!
Pustite ga!
Brucea ne smete poškodovati! Tak je dogovor!
Oče!
Prasec gnili!
Zakaj?
Dolgonogi je zahteval Wallacea.
In naši plemiči tudi.
To je cena za tvojo krono.
Umri!
Hočem, da umreš.
Kmalu bom mrtev.
In ti boš kralj. -Ničesar nočem od tebe.
Nisi človek!
Nisi moj oče.
Moj sin si. Vedno si vedel, kakšne načrte imam zate.
Prevaral si me. -Sam si to dovolil.
Globoko v sebi si vedno vedel, kaj se bo zgodilo.
Zdaj vsaj veš, kaj je sovraštvo.
Zdaj si pripravljen na to, da postaneš kralj.
Moje sovraštvo bo umrlo s tabo.
William Wallace, obtožen si veleizdaje.
Koga sem izdal? -Svojega kralja.
Imaš kaj pripomniti?
Nikoli v življenju
mu nisem prisegel zvestobe.
To ni pomembno. Tvoj kralj je.
Priznaj, in umrl boš hitro.
Če zanikaš, te bomo z bolečino očistili greha.
Ali priznaš?
Potem te jutri čaka očiščenje.
K zaporniku grem. -Kralj je ukazal...
Kralj bo še ta mesec mrtev, njegov sin pa je slabič. Kdo, mislite, bo zasedel prestol?
Zdaj pa odprite vrata.
Vaše Veličanstvo.
Vstani, gnusoba!
Nehajte! Odidite.
Pojdite, sem rekla!
Veličanstvo.
Gospod,
prišla sem vas prosit,
da priznate in prisežete zvestobo kralju. Morda vam bo izkazal milost.
Pa bo izkazal milost Škotski?
Milost pomeni hitro smrt. Morda celo zavetišče v stolpu.
Čez čas se lahko zgodi marsikaj.
Samo ostani živ.
Če prisežem zvestobo njemu,
potem je vse, kar sem, že zdaj mrtvo.
Grozno bo, če umreš.
Vsi umremo,
a malokdo zares živi.
Spij tole.
Ublažilo ti bo bolečine.
Ne. Zameglilo mi bo pamet.
To pa potrebujem.
Če ne bom nič čutil ali če bom tarnal, potem me bo Dolgonogi zlomil.
Ne prenesem misli, da te bodo mučili.
Popij.
Dobro.
Prišla sem prosit za življenje Williama Wallacea.
Te je pa res očaral.
Spoštujem ga.
Bil je spoštovanja vreden sovražnik.
Izkažite mu milost in si pridobite spoštovanje ljudstva.
Niti zdaj niste zmožni pokazati usmiljenja.
In ti...
Tebi je ta beseda tako tuja kot ljubezen.
Ko je še lahko govoril, mi je rekel,
da ga tolaži le to, da je dočakal Wallaceovo smrt.
Vidite,
smrt nas vse obišče.
A preden pride do vas,
vedite tole.
Vaša kri bo umrla z vami.
V meni raste otrok, ki ni iz vašega rodu.
Prisežem, da vaš sin ne bo dolgo sedel na prestolu.
Tako me je strah.
Daj mi moč, da bom pogumno umrl.
Prihaja!
Poglejte, kakšno je plačilo za izdajo.
Če pa padeš na kolena,
poveš, da si kraljev zvest podložnik, ter ga prosiš za milost,
boš uslišan.
Vrv!
Dvignite ga!
Nategnite!
Tako. Nategnite ga.
Je prijetno?
Na kolena.
Poljubi kraljevi znak na mojem plašču, pa ne boš več trpel.
Na natezalnico!
Dovolj?
Lahko se konča. Takoj.
Mir.
Blaženost.
Samo reci.
Zavpij.
Milost!
Zavpij.
Samo reci. Milost.
Milost, William. Milost. -Ljubi Jezus, reci vendar.
Ujetnik bi rad nekaj rekel.
Svoboda!
Po obglavitvi
so truplo Williama Wallacea raztrgali na kose.
Glavo so razstavili na Londonskem mostu.
Njegove roke in noge so poslali na vse strani Britanije kot opozorilo.
A to ni imelo učinka, kakršnega je Dolgonogi želel.
In jaz, Robert Bruce,
sem šel izkazat čast vojski angleškega kralja
in sprejel krono.
Upam, da si si zjutraj opral rit.
Kralj ti jo bo poljubil.
Opravimo že.
Čakajte!
Pretakali ste kri z Wallaceom.
Zdaj jo pretakajte z mano.
Wallace!
V letu Gospodovem 1314
so škotski domoljubi, lačni in zdesetkani,
planili na bannockburnška polja.
Borili so se kot bojevniki pesniki,
borili so se kot Škoti
in si priborili svobodo.